‫- סדרה של NETFLIX - ‬
‫שבי.‬
‫הייתה לי שיחה מעניינת‬ ‫עם השכנה שלך, קרול סאליבן.‬
‫היא אמרה שאיימת עליה בסכין פלטה.‬
‫אלוהים.‬
‫לא, רחצתי את המכחולים שלי.‬ ‫שכחתי שהסכין עדיין בידי.‬
‫חשבתי שהיא מטרידה את השיפוצניק שלנו.‬
‫זה היה קצר בתקשורת, והתנצלתי.‬
‫מה זה? למה את כותבת את זה?‬
‫היא גם אמרה שהיא ראתה אותך‬ ‫מדברת עם צ'סטיטי ביום הרצח.‬
‫לא ידעתי שהכרת אותה.‬ ‫-לא הכרתי.‬
‫פגשתי אותה לראשונה יום קודם.‬
‫קרול אמרה שהיא ראתה‬
‫מה שנראה בעיניה כעימות בינך לבין צ'סטיטי.‬
‫היא אמרה שיצאת מהמכונית שלך,‬
‫השארת אותה דולקת בכביש,‬
‫נעמדת מולה?‬
‫אלוהים, מה האישה הזאת עושה?‬ ‫צופה דרך החלון שלה כל היום?‬
‫על מה דיברת עם צ'סטיטי?‬
‫היא השליכה כמה טושים שנתתי לבתו של ניל.‬
‫היא אמרה שהריח שלהם הפריע לה.‬
‫זה מטורף.‬
‫לא הייתי הורגת מישהי בגלל טושים.‬ ‫-בגלל מה כן היית הורגת מישהו?‬
‫שלום.‬
‫אני אקח ממך טביעות אצבע היום.‬
‫את מכירה את התהליך?‬
‫לא.‬
‫טוב, אני אטביע את טביעות האצבע שלך‬
‫בכרטיס הזה שמחולק לעשרה.‬
‫אבקש ממך לתת לי את יד ימין,‬
‫ואתחיל באגודל ימין.‬
‫לא נלחץ על הדף עם האצבע,‬
‫אלא נגלגל אותה.‬
‫כי אם נלחץ, הטביעה תימרח.‬
‫אז נגלגל את האצבע בעדינות.‬
‫טוב, הנה זה בא.‬
‫בסדר. לא, רק…‬
‫גברתי, תני לי לגלגל אותה בעדינות.‬
‫זהו זה.‬
‫האמת שקל לי יותר לאסוף טביעות אצבע‬ ‫בנתיחות שלאחר המוות,‬
‫כי פעמים רבות אנשים חיים‬ ‫מנסים לעזור קצת יותר מדי.‬
‫אני עובר למספר שש.‬
‫אגודל שמאל שלך.‬
‫איך עובר עלייך היום?‬
‫בסדר.‬
‫טוב. זה כל מה שאני צריך.‬
‫לילה טוב.‬
‫זהו? אני יכולה ללכת?‬
‫למה פרחים?‬
‫סליחה?‬ ‫-את מציירת פרחים. למה?‬
‫את באמת רוצה לדבר על זה עכשיו?‬
‫ראיתי את הציורים בבית שלך.‬
‫הם יפהפיים.‬
‫את מוכשרת מאוד.‬
‫תודה.‬
‫לא רוצה לספר?‬
‫בסדר. לא תמיד ציירתי פרחים.‬
‫בהתחלה ציירתי נופים, סירות מפרש,‬
‫דברים שתיירים קונים.‬
‫הייתי האמנית המורעבת‬ ‫שסוגרת בקושי את החודש.‬
‫המפגש הראשון שלי עם הצלחה כלשהי‬ ‫קרה לגמרי במקרה, האמת.‬
‫השתעממתי יום אחד,‬ ‫אז ציירתי את הכלבה שלי בתור המונה ליזה.‬
‫אנשים אהבו את זה.‬
‫התחלתי לקבל המון הזמנות.‬
‫נהפכתי למעשה לעסק ביתי‬
‫והכנסתי כלבים ליצירות מופת.‬
‫אבל התחלתי למאוס בזה,‬
‫ונטשתי לגמרי את הציור‬
‫עד שהריתי עם אליזבת.‬
‫התעורר חשש ללידה מוקדמת,‬
‫ונכנסתי לשמירת היריון.‬
‫יום אחד האחות הכניסה זר הפרחים יפהפה.‬
‫נעצתי בו מבט וחשתי רצון עז‬
‫מתעורר בי, כפי שלא קרה לי מעולם,‬
‫וידעתי שאני חייבת לצייר אותם.‬
‫בעלי והשיפוצניק שלנו, ביול,‬
‫בנו בשבילי כן ציור‬ ‫כדי שאוכל לצייר מהמיטה שלי.‬
‫אף פעם לא חשתי מחוברת כל כך לנושא הציור.‬
‫משהו ביופי השברירי שלהם.‬
‫כל כך עדינים‬ ‫אבל אמיצים מספיק לפתוח את עצמם‬
‫בעולם שיכול להיות כל כך קשוח.‬
‫בשלושת החודשים ששכבתי במיטה‬ ‫לא עשיתי דבר חוץ מלצייר,‬
‫ואלו היו היצירות הכי טובות שלי אי פעם.‬
‫עד שאליזבת נולדה.‬
‫כמובן שהפסקתי לצייר כש…‬
‫כשאליזבת נפטרה.‬
‫בטח היה לך ממש קשה לאבד את הבת שלך.‬
‫אני הייתי כועסת נורא.‬
‫ניסיון יפה.‬
‫חשבת לעבוד עליי ולגרום לי להגיד‬ ‫שרצחתי מישהו מרוב כעס?‬
‫אני לא רוצה לעבוד עלייך, אנה.‬
‫אבל אם תחושי נוח יותר בנוכחות עורך דין…‬
‫אני לא צריכה עו"ד מחורבן!‬
‫אין לי מה להסתיר. לא עשיתי שום דבר!‬
‫יש סיכוי שכן עשית ואת לא זוכרת?‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫אני רוצה שתקשיבי למשהו.‬
‫שירותי חירום. מה הבעיה?‬
‫רצח. אישה נרצחה!‬
‫קנטרברי היל 407. מהר!‬
‫גברתי, לאט יותר. תוכלי לחזור על הכתובת?‬
‫קנטרברי היל 406…‬
‫לא, רגע. זאת הכתובת שלי. 40…‬
‫407. קנטר…‬
‫זה לא נשמע כמו מישהי שחושבת בהיגיון.‬
‫זה מטורף. לעולם לא הייתי פוגעת במישהו!‬
‫אני מאמינה שאת מאמינה בזה.‬
‫לפני כמה שנים היה מקרה ברוקפורט.‬
‫גבר הרג את אשתו אחרי 33 שנה ביחד.‬
‫הוא מעולם לא דיבר אליה לא יפה.‬
‫ואז לילה אחד, כמו משום מקום,‬
‫הוא התהפך במיטה, אחז במנורה‬
‫וחבט בה עד שהגולגולת שלה נמעכה.‬
‫הוא נטל כדורי שינה ושתה אלכוהול.‬
‫הוא התעורר למחרת בבוקר,‬
‫ולא היה לו מושג שהוא זה שעשה את זה.‬
‫הבלשית ליין?‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫גברת ויטקר, תוכלי לעמוד בבקשה?‬
‫פנים לקיר.‬
‫מה קורה?‬ ‫-ידיים מאחורי הגב.‬
‫מה קורה?‬
‫טביעות האצבע תואמות, אנה.‬
‫אנה ויטקר, את עצורה‬ ‫באשמת רצח צ'סטיטי לינקוס.‬
‫לא, אני…‬ ‫-יש לך זכות לשמור על שתיקה.‬
‫הבלשית ליין…‬
‫בבקשה…‬ ‫-כל מה שתאמרי עלול לשמש נגדך בבית המשפט.‬
‫הכניסי את הבגדים שלך לשקית.‬
‫הכניסי לכאן את כל התכשיטים שלך.‬
‫- אליזבת -‬
‫דאגלס?‬
‫קחי את ידי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫זה בסדר. בואי איתי.‬
‫מה קורה?‬
‫רק עוד קצת.‬
‫חתונה?‬
‫הזדמנות שנייה לאהבה.‬
‫דאגלס, חכה.‬
‫רגע.‬
‫- מטה המשטרה -‬
‫אני כל כך שמחה לראות אותך.‬
‫תודה רבה.‬
‫עכשיו תבטיחי לי שלא תברחי מהארץ,‬
‫או שאהיה בחוב של 500 אלף דולר.‬
‫אני רוצה לברוח רק למיטה שלי.‬
‫אז עשית את זה?‬ ‫-סלואן! לא, אלוהים!‬
‫את יכולה לספר לי, אנה.‬ ‫-אין מה לספר.‬
‫את חייבת לי איזשהו הסבר.‬
‫נאלצתי למשכן את הגלריה.‬
‫טוב, גם אני רוצה הסבר,‬ ‫כי שום דבר מזה לא הגיוני.‬
‫אנה, היית כפייתית לגבי המשפחה הזאת‬ ‫ולגבי האישה הזאת.‬
‫אז זה אומר שהרגתי אותה?‬
‫טביעות האצבע שלך על כלי הרצח.‬
‫אלוהים, סלואן, את מכירה אותי!‬
‫קרו הרבה דברים. חווית הרבה רגעים קשים.‬
‫אני ברגע קשה גם עכשיו וממש זקוקה לחברה.‬
‫אני חברה שלך, אנה.‬
‫והאמת היא שאם תבקשי ממני,‬ ‫אסיע אותך למקסיקו.‬
‫ברגע זה.‬
‫לא עשיתי את זה, סלואן.‬
‫אין לי ממה לברוח.‬
‫רוצה שאשאר איתך הלילה?‬
‫לא, אני אהיה בסדר.‬
‫אני לא מאמינה לך.‬
‫כן, אף אחד לא מאמין.‬
‫אלוהים.‬
‫סלואן, אני… ניל.‬
‫ראיתי את השוטרים הבוקר סורקים את הבית שלך.‬
‫דיברתי עם אחד מהם.‬
‫הם אמרו שאת מואשמת ברצח?‬ ‫ -לא עשיתי…‬
‫באתי לכאן כי רציתי להראות לך משהו.‬
‫אם תתקרבי שוב לאמה או אליי,‬
‫אני אשתמש בו.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה יש שם למעלה?‬
‫- מטפל -‬
‫הלו.‬ ‫-אני צריכה לדבר.‬
‫אני לא יכול. אני עם מטופל.‬ ‫-אני חושבת שהרגתי מישהו.‬
‫אני מואשמת ברצח, ויש דם בעליית הגג.‬
‫תנסי להירגע.‬ ‫-אל תגיד לי להירגע.‬
‫שיקרתי לך.‬
‫כן שתיתי ונטלתי את הגלולות שרשמת לי.‬
‫אולי באמת עשיתי את זה ואני פשוט לא זוכרת.‬
‫את לא מדברת בהיגיון.‬ ‫-היו לה את החיים שרציתי לעצמי.‬
‫החיים שהיו לי פעם.‬
‫מי?‬
‫האישה מהבית שממול!‬
‫פשוט תנשמי.‬
‫אני חושבת שהרגתי אותה.‬
‫זאת אומרת, יש דם בעליית הגג.‬
‫מה אם הרגתי הרבה אנשים?‬
‫אנה, אני מכיר אותך טוב יותר מכולם.‬
‫את לא רוצחת, ואני לא רק פסיכיאטר.‬
‫הייתי בעלך.‬
‫טוב, הרגתי את הבת שלנו, לא?‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-לא רצית לקחת אותה באותו יום.‬
‫לא ידעת אפילו‬
‫שזה יום "קח את בתך לעבודה" עד שאמרתי לך.‬
‫אליזבת מתה בגללי.‬
‫אנה, תפסיקי.‬
‫אני זה שהשאיר אותה לבד בחדר ההוא.‬
‫אם מישהו אשם בכך, זה אני.‬
‫אתה ביצעת את תפקידך, דאגלס.‬
‫התפקיד הראשון שלי הייתה להגן על הבת שלנו.‬
‫נכשלתי.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫וזו בטח לא אשמתך.‬
‫אולי איש לא אשם בכך חוץ מ"מייק הטובח".‬
‫אולי הוא זה שאנחנו צריכים לשנוא,‬ ‫לא את עצמנו.‬
‫לא זה את זה.‬
‫לעולם לא אוכל לשנוא אותך.‬
‫למרות שאני זו שהרסה את הנישואים שלנו?‬
‫השארתי אותך בחוץ.‬
‫אי אפשר להשאיר בחוץ מישהו‬ ‫שהדלת שלו הייתה סגורה כבר.‬
‫לא ידעתי איך לאהוב יותר.‬
‫על אף כל התארים שלי,‬ ‫לא היה לי מושג איך להתמודד עם זה.‬
‫אנה, את בעליית הגג עכשיו?‬
‫לא.‬
‫בסדר, תעלי לשם.‬
‫אוקיי.‬
‫דאגלס, אני מפחדת.‬
‫אין צורך לפחד. אני כאן.‬
‫הדם…‬
‫את יכולה להתמודד עם מה שיש שם. אני איתך.‬
‫את יכולה לעשות את זה.‬
‫אוקיי.‬
‫תדמייני שאני מחזיק בידך.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים.‬
‫מה? מה זה?‬
‫זה צבע.‬
‫זה בסך הכול צבע אדום.‬
‫רואה? לא הרגת אף אחד.‬
‫אז למה יש לי זיכרון ש…‬
‫זיכרון שדקרתי אותה?‬
‫"תראו אותי. אני כל כך יפה."‬
‫פנים מושלמות, גוף מושלם,‬
‫חיים מושלמים.‬
‫לא דקרתי אותה.‬
‫דקרתי ציור.‬
‫לא הרגתי אף אחד.‬
‫ברור שלא.‬
‫אבל מצאו את סכין הפלטה שלי ליד הגופה שלה.‬
‫טביעות האצבע שלי עליו.‬
‫חייב להיות הסבר.‬
‫מישהו לקח אולי את הסכין מהבית.‬
‫מי?‬
‫מישהו יכול היה להיכנס בלי שתדעי?‬
‫- כל אחד יכול להיות אמן -‬
‫אלוהים!‬
‫אנה?‬
‫ביול גר כאן למעלה.‬
‫מה?‬
‫ידעתי ששמעתי קולות. זה היה ביול המחורבן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫דאגלס, יש בביול משהו שלא סיפרת לי עליו,‬
‫אז כששכרת את שירותיו לתקן‬ ‫את תיבת הדואר שלנו לפני כל השנים האלו?‬
‫כמו מה?‬ ‫-העבר שלו למשל.‬
‫איך הוא נהפך לשיפוצניק שלנו?‬
‫הוא היה מטופל.‬
‫מטופל שלך?‬ ‫-כן, המטופל הראשון שלי. אני…‬
‫שיקמתי אותו וכך הוא שוחרר לפני הזמן.‬
‫שוחרר מאיפה?‬
‫מבית החולים הפסיכיאטרי. הוא נמצא לא שפוי.‬
‫מה הוא עשה?‬
‫הוא רצח את כל משפחתו בפטיש.‬
‫למה לא סיפרת לי על זה קודם?‬
‫לא חשבתי שתרצי שהוא יעבוד אצלנו.‬
‫באמת לא הייתי רוצה!‬
‫אבל חיפשנו מישהו שיתקן את תיבת הדואר.‬ ‫-היא עדיין לא בסדר!‬
‫מה?‬ ‫-ביול עשה את זה.‬
‫הוא הרג אותה.‬
‫הוא בטח לקח סכין פלטה שלי,‬
‫אבל היו לו כפפות.‬ ‫בגלל זה יש טביעות אצבע שלי עליו.‬
‫אנה, איפה ביול ברגע זה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תקשיבי לי. אני רוצה שתצאי משם.‬
‫אנה, תסתלקי משם!‬
‫ביול!‬
‫לא!‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬